Jaroslav Bouček – novinář a překladatel
        1923 – 2001

       Reportérem na třech kontinentech   S tatraplánem v Libyi

Jaroslav Bouček se narodil v Košicích, maturoval na libeňském gymnáziu roku 1942, v letech 1942–43 byl totálně nasazen u Luftschutzu v Kolíně n. R. Po návratu se zúčastnil odboje a Pražského povstání. Vystudoval literární vědu na Filosofické fakultě University Karlovy, kde také krátce vyučoval.

V letech 1949–56 byl šéfredaktorem nakladatelství Mladá fronta. Pro své jazykové znalosti (ovládal více než deset jazyků, většinu se naučil jako samouk) byl vyslán r. 1953 do mezinárodní komise pro repatriaci zajatců korejské války. Strávil půl roku v náročných válečných a klimatických pod- mínkách a doživotně onemocněl na astma. Opustil proto obor literární vědy a ze zdravotních důvodů odjel v r. 1956 jako zpravodaj do Egypta. V letech 1956–1970 působil jako zahraniční dopisovatel ČTK a Rudého práva v řadě zemí Afriky, Asie a Latinské Ameriky, stálý zpravodaj v Káhiře, Hava- ně a Bejrútu. Byl výjimečně aktivním novinářem–reportérem, pracoval ča- sto ve velmi náročných podmínkách, např. v Kongu nebo v Angole, vyžadu- jících duševní i fyzickou pohotovost. Jeho dráhu zahraničního reportéra pře- rušila normalizace 70. let. Po odchodu z redakce Rudého práva pracoval v 70. a 80. letech v týdeníku Svět v obrazech.

Jaroslav Bouček byl mimo jiné vydavatelem českého překladu spisů Anatole France, autorem knih Příběhy sedmi moří (pod pseudonymem J. B. Vodák) a Chobotnice, příběh sicilské mafie. Do konce svého života překládal anglo- americkou literaturu, např. E. S. Gardnera, R. Chandlera, J. H. Chase.

                                                       Jaroslav Bouček ml.